![]() |
визнавати | |
gen. | accept; account; acknowledge; allow; avouch; avow |
повноваження | |
law | authority |
| |||
⇒ визнати | |||
accept; account; acknowledge (погоджуватися); allow; avouch; avow; concede; confess (помилку); declare; grant; homologate (дійсність документа тощо); own; recognize (щось, когось); see; consider; deem; think (вважати); vote | |||
pronounce (у результаті технічної експертизи) | |||
hold; recognize (що-небудь, кого-небудь) | |||
recognize (право тощо); adjudicate (у суді); consider (вважати); regard | |||
hold true | |||
admit (Brücke); adjudge (у судовому порядку); adjudicate; admit (факт тощо); agnize; concede (правильність чиїхось думок тощо); confess; designate; disqualify; extend recognition (державу тощо); find; label; recognize (вважати законним); acknowledge | |||
recognize |
визнавати повноваження : 3 phrases in 2 subjects |
Diplomacy | 1 |
Law | 2 |